Tidligere på Elementary:
-Unnskyld meg. -Hva er problemet?
Jeg liker ikke å bli skygget. Problemet ditt er at jeg vet hvordan du ser ut.
Ikke rør deg. Politiet er på vei.
-Du jobber for Sherlock. -Jeg jobber ikke for noen.
-Jeg er den nye partneren hans. -Jeg er mentor, Watson. Jeg er lærer.
Jeg forsto at det var forholdet vårt jeg var redd for å miste.
Det kunne gjentas.
-Så du fant den jenta. -Kitty.
Jeg sa til Gregson at du fikk komme tilbake til stasjonen.
Du kan ta med Kitty.
-Det var godt å høre. -Vi er fortsatt ikke partnere.
Vi kommer til å jobbe med forskjellige saker.
Men hvis du trenger konsultasjon-
-eller friske øyne i en sak, så er jeg tilgjengelig.
Det er jeg for deg også.
Er det henne? Den nye partneren?
Miss Winter er min protesjé, ikke min partner.
Overbetjenten insisterte på en grundig sjekk, inklusive dette møtet,-
-før han gir tillatelse til å la henne assistere meg.
Du stirrer.
Jeg lar det bare synke inn. Du er virkelig tilbake.
Du er like skarp som alltid, betjent.
Snart vil du utlede at det er dag, og at vi er på en politistasjon.
-Hvor fant du henne? MI6? -Hun er faktisk sivilist.
Jeg fikk henne anbefalt av en kollega i Scotland Yard.
En gutt var savnet, og hun hadde en unik forståelse for saken.
Hun identifiserte kidnapperen, og insisterte på å slippe all æren.
Jeg ble minnet på mitt yngre jeg.
-Selvsagt. -Mens vi snakker om det.
Drapet som har plaget deg. Saken på pulten din.
Saken som lå i skuffen min?
De mangfoldige kafferingene viste at du var i en blindgate.
Naboen i leilighet 3B er morderen.
Merkene på offeret som du antok at var kloremerker-
-kom fra fugleklør.
Mer bestemt fra en blåstrupeara.
Stasjonen har fått flere klager-
-på papegøyebråket i leilighet 3B,-
-alle fra før mordet,-
-da klagene plutselig stoppet.
Så offeret blir lei av bråket, dreper fuglen,-
-og får noen kloremerker-
-før 3B finner ut av det og dreper ham.
Du stirrer igjen.
Jeg lar det bare synke inn igjen.
Du er virkelig tilbake.
-Hallo? -Theo, jeg skulle ikke ringe -
- men noen har funnet meg. Noen vet om det.
-Hvem er dette? -Hvem er det? Hvor er Theo?
Dette er overbetjent Thomas Gregson i NYPD.
Mr. Fordham er utilgjengelig. Hvem er det jeg snakker med?
Hva har skjedd? Hva foregår?
Herregud.
Det er noen her.
-Behold roen, sir. -Nei, vær så snill. Nei.
Si hvor du er, så vi kan sende hjelp.
Nei. Du kan få hva som helst. Hva du vil.
Sir?
Sir? Hallo, sir? Hallo?
Hallo?
Watson.
Hei. Overbetjenten ba meg om å ta denne saken.
Ja, selvsagt.
Kan jeg be deg om å vurdere formildende omstendigheter?
To menn mottar konvolutter fra en anonym avsender.
Konvoluttene er tomme bortsett fra fem oransje plastkuler.
Med bare timers mellomrom blir begge to drept.
Jeg får nok ingen annen sak som er så verdig min oppmerksomhet.
-Jeg kan si det samme. -Og det bør du.
Det måtte jo skje.
Noen ganger er vi interessert i samme sak.
Noen ganger.
To lik, to etterforskere?
Hva med den nye vennen din? Hvor er hun?
Jeg sendte Kitty til det første åstedet.
Åstedsgranskerne var opptatt i går,-
-så de går over åstedet nå.
Hun kommer til å ta bilder og observere betjent Bell.
En simpel jobb, men hun har mye å lære.
Det første offeret var en advokat ved navn Theodore Fordham.
Offer to var mannen som snakket med Gregson på telefon...
-...før han ble skutt... -Elias Openshaw.
Hvordan visste du det?
Pipz. Altså perlene.
De er fra en leke som var innblandet i dødsfallene-
-til et antall barn i fjor.
Mr. Openshaw drev selskapet som produserte dem.
Mr. Fordham var forsvarsadvokaten hans.
Enkelte av Pipz-ene var giftige.
De var vanligvis laget av ufarlig plast,-
-men den indiske fabrikken som produserte dem-
-byttet ut et av kjemikaliene for å spare penger,-
-og perlene ble til et stoff når de ble svelget.
Stoffet var GHB.
Jeg så nok GHB-overdoser da jeg jobbet på legevakten.
Folk fra klubber og voldtektsofre.
Hvor mange barn svelget perlene?
Ni ble lagt inn på sykehus. Fire av dem overlevde ikke.
Det forklarer hvorfor noen ville drepe ham.
Tre blåmerker på magen.
Han kan ha bli truffet av en bil noen uker før han døde.
Kanskje et annet, mindre vellykket drapsforsøk.
Det er overbetjenten. Han vil snakke om saken.
Jeg sier at du blir med.
Før fortiden innhentet ham i går kveld,-
-hadde Elias Openshaw vært på rømmen.
Agent Boden hadde saken for FBI,-
-så jeg ba ham om å komme og oppdatere oss.
FBI tiltalte Openshaw for drap.
Dere trodde at han visste om giften, men solgte lekene uansett.
Vi trodde det ikke. Vi hadde bevis.
Han tilbakekalte dem da det var for sent,-
-men vi arresterte ham og beslagla varelageret.
Og mens han ventet på rettsaken, stakk han av.
Han holdt seg i skjul siden da.
Men vi trodde at advokaten hans... Fordham?
...hjalp ham å holde seg på frifot.
Har du noen mistenkte basert på din kjennskap til saken?
Selvsagt med utgangspunkt i foreldrene til de døde barna.
Det er en liste der. Men bortsett fra dem, ikke ennå.
Greit. Takk.
Jeg hørte at du har en evne til å finne forsvunnede personer.
Jeg har aldri vært i London. Det ligner visst på New York.
Dere har visst ikke samme antall-
-skyterelaterte dødsfall som oss.
Det er det ikke mange land som har.
-Hei. -Ikke.
Jeg ville bare passe på at du så hvor du gikk.
Jeg hadde ikke tråkket der. Jeg vet hva jeg gjør.
Det skal jeg huske på.
Sherlock har sendt en liste over foreldrene til de døde barna.
Postnummeret de oransje perlene ble sendt fra-
-stemmer med adressen til en av foreldrene. Gabe Coleman.
Jeg sier fra til overbetjenten.
Jeg har ikke noe annet å si enn det jeg sa til de andre politifolkene.
Hvilke andre politifolk, Mr. Coleman?
Noen brøt seg inn her i går kveld.
Det var sikkert bare noen unger. Ingenting var borte.
Og det kom noen politifolk. Jeg sa at jeg ikke var her.
Kan du fortelle oss hvor du var i går kveld?
Kan dere fortelle meg hva dette dreier seg om?
Du kjenner vel til navnet Elias Openshaw?
Selvsagt.
Han ble drept litt etter halv ti i går kveld.
Advokaten hans er også død.
Noen fant ham til slutt.
Openshaw.
Kan du fortelle oss hvor du var-
-mellom kl. 21.00 og 22.00?
Jeg jobbet.
Jeg var for det meste i bilen.
Jeg reparerer salgsautomater i byen. Jeg jobber nattskift.
Var du sammen med noen?
Nei, jeg var alene.
Elias Openshaw tok fra deg mer enn bare sønnen din, ikke sant?
Etter den forferdelige tragedien-
-mistet du både jobben og ekteskapet.
Jeg husker å ha lest om en Mrs. Coleman.
Og det er tydelig at du bor her alene.
Du forstår sikkert hvorfor vi ville snakke med deg-
-i forbindelse med drapet på Mr. Openshaw.
-Mange hatet ham. -Det stemmer.
Men den som drepte ham sendte ham en pakke.
En konvolutt med dette postnummeret.
Og derfor er jeg morderen?
-Det gjør deg interessant. -Det var ikke meg.
Da gjør det vel ikke noe om vi kikker oss litt rundt?
Dere er utrolige.
Dere mister mannen som drepte sønnen min,-
-dere drar meg og kona gjennom et helvete.
Nå gjør noen jobben for dere,-
-og så kommer dere hit og trakasserer meg?
Du gjør det ikke lett for oss, Mr. Coleman.
Hvorfor skal jeg det?
Hvorfor skal jeg gjøre det lett for dere?
Vil dere tiltale meg for noe jeg ikke har gjort?
Vil dere rive fra hverandre leiligheten min?
Det skal bli vanskelig. Skaff ransakelsesordre.
Hva om jeg hadde vært en inntrenger?
Da kunne du ha stjålet malingen min.
Ja, maling.
Har du glemt alt jeg har fortalt deg om overfølsomheten min?
Får jeg ikke flytte inn og gjøre stedet til mitt eget?
-Watson gjorde aldri det. -Jeg er ikke Watson.
Hvordan gikk det med den mistenkte, Coleman?
Han hadde ikke noe skikkelig alibi,-
-og nektet politiet å ransake hjemmet sitt.
Jeg tror han er uskyldig.
Han virket oppriktig overrasket da han fikk høre at Openshaw var død.
For ingen har jo spilt overrasket før.
Du var ikke der.
Nei, det var jeg ikke.
Skulle jeg vente på deg? Gi den mistenkte tid til å stikke?
Og kanskje ta et liv til?
Da spilte det vel ingen rolle. Detaljen jeg så var ubrukelig.
Observasjonen din var det motsatte av ubrukelig.
Det er fordi konvoluttene ble postet fra Colemans postnummer-
-at jeg tror at det ikke er ham. Han reiser rundt i hele byen.
Hadde han hatt et snev av selvoppholdelsesdrift,-
-kunne han jo sendt perlene fra et annet sted.
-Tror du noen lurer ham? -Jeg tror det er en mulighet.
Jeg har sagt det til Watson og overbetjenten.
Men Mr. Colemans uskyld-
-er så godt som sikker.
Mr. Coleman. Hei. Jeg heter Joan. Vi møttes tidligere.
Du jobber for overbetjenten. Jeg er på vei til ham nå.
Jeg kan ta ham med. Takk.
Kan jeg få spørre om hva dette dreier seg om?
Det var meg.
Jeg drepte Openshaw og advokaten.
Alt ligger i bilen.
Perlene, konvoluttene og pistolen.
Og jeg kom for å tilstå.
Ballistikken har analysert pistolen du ga oss.
Vil du høre hva de fant ut?
De bekreftet at den ble brukt til å drepe Openshaw og Fordham.
-Du høres overrasket ut. -Du ser overrasket ut.
Eller som om du ikke visste hva jeg kom til å si.
Du nevnte tidligere at det var innbrudd i bygningen-
-mens du var ute,-
-men at det ikke ble stjålet noe.
Jeg tror at det var fordi inntrengeren la igjen noe.
Etter at vi dro, fant du en pistol-
-og andre bevis skjult hjemme hos deg.
Og da du forsto at du ble lurt...
-...bestemte du deg for å spille med. -Nei.
Det var meg. Jeg drepte Openshaw og advokaten hans.
Gjorde du? Hvem drepte du først?
-Jeg trenger ikke å snakke med deg. -Nei.
Men jeg kan forsikre deg om -
- at jeg er den som mest sannsynlig-
-kan bevise at du ikke er morderen.
Så hvis du vil at alle skal fortsette å tro det,-
-bør du kanskje prøve å overbevise meg om hvorfor jeg skal tillate det.
Jeg trenger ikke å si noe mer enn at jeg gjorde det.
Jeg drepte Openshaw.
Jeg ville det lenge.
Jeg elsket to stykker, og jeg mistet begge to.
Sønnen din og kona di.
Kona di forlot deg.
Det ble ikke det samme etter at Dylan døde.
-Amy var sint... -På deg.
Det er det dette handler om, ikke sant?
Hun ville at du skulle gjøre noe.
Jeg ville det.
Jeg var også sint. Men jeg klarte ikke å gjøre noe.
Jeg klarte ikke engang å stå opp og gå på jobb.
La oss si at jeg blir lurt.
Hvis det er sant,-
-hadde jeg tatt på meg skylden.
Jeg vet at jeg ikke får Amy tilbake, men da vet hun i alle fall-
-at det var jeg som tok ham.
Men som jeg sa, er det ingen som lurer noen.
-Hei. -Hei.
Når får jeg møte denne Andrew-fyren?
Jeg trodde vi skulle gå ut og ta noen drinker.
Det skal vi. Han er bare fortsatt i-
-"bruke det lille vi har av tid sammen"-fasen.
Høres hyggelig ut.
Hawes er ferdig med å undersøke blåmerkene på Openshaw.
Han tror de kan stamme fra en van eller en liten SUV-
-for kanskje tre-fire uker siden.
Kan du hjelpe meg med noen trafikkrapporter fra rundt den tiden?
-Jeg skal ringe litt rundt. -Ok, takk.
Sherlock. "Snakket med FBI-agent Boden.
Alle andre berørte familier utelukket som mistenkte.
Kitty og jeg på vei til aktor i Pipz-saken-
-for å finne ut mer. Bli med."
Hva synes du om henne?
Den nye deg. Kitty.
La oss bare si at vi ikke fikk noen bra start.
Jeg blir vel fortsatt kjent med henne.
Ja, men hun virker ganske intens.
Det kan man vel si.
Jeg vil ikke tvile på overbetjenten. Han godkjente henne.
Men da du jobbet med Holmes,-
-var det som om du holdt ham stabil.
Når jeg ser på den nye jenta, er ikke "stabil" det første jeg tenker på.
Jeg sier fra hvis det dukker opp noe.
Takk.
Det var ganske spesielt på stasjonen da du gjettet det om den mannen.
Jeg gjetter aldri.
Det er en dårlig vane. Ødeleggende for logikken.
Vi observerer og utleder.
-Inviterte du Watson? -Ja.
Trodde du ikke at jeg kunne takle et møte?
Har du glemt at vi er samkonsultenter?
-Watson. -Hei.
Kitty.
Mr. Holmes, Angela White. Assisterende statsadvokat.
Dette er mine kolleger, Miss Watson og Miss Winter.
-Hei. -Takk for at du ville snakke med oss.
-Har jeg ikke sett deg på tv? -Det er en yrkesfare.
Bli med, så får vi se om jeg kan hjelpe dere.
Jeg hørte om arrestasjonen av Gave Coleman for drapene.
Hele saken er tragisk.
Forberedelsene dine må ha-
-satt deg i kontakt med Mr. Coleman.
Ja. Jeg snakket med ham og kona mange ganger,-
-samt de andre familiene som mistet barna sine.
Dere kan gjøre dere ferdig senere. Takk.
"Osama-shaw."
En dårlig spøk. En av de ansatte.
En journalist skrev at Openshaw var byråets Bin Laden.
Vi visste at han var der ute, vi bare fant ham ikke.
Det frustrerende er at vi tok ham på fersken.
Vi hadde dokumenter som viste at han visste at lekene var forgiftet,-
-og at han risikerte ungenes liv uansett.
Hvis Mr. Coleman hadde kommet til oss og sagt at-
-han hadde funnet Openshaw, hadde ikke dette skjedd.
Vi er her fordi vi tror at-
-hendelsene kan være mer tragiske enn du tror.
-Vi tror at Gabe Coleman er uskyldig. -Vi?
Vi håpet at du kunne styre oss i en annen retning.
-Har han ikke tilstått? -Jo.
Vi tror at han dekker for noen.
Har dere sjekket de andre foreldrene?
Alle har alibi.
Beklager. Jeg vet ikke hva jeg kan gjøre.
Dere overvåket det andre offeret, Openshaws advokat.
Jeg ba FBI om det, ja. Vi brøt ikke taushetsplikten,-
-men vi kunne skygge ham i det offentlige rom.
Vi håpet at han ville lede oss til Openshaw.
Mr. Fordhams død gjør det sannsynlig-
-at noen hadde en lignende idé.
Kanskje overvåkningsbildene deres-
-kan hjelpe oss å finne dem. Vi kan gjerne...
Nei, beklager. Det er umulig.
Vi overvåket Fordham mens han omgikkes sine klienter.
Jeg må holde taushetsplikten.
Men vi kan se på bildene internt. Hvis noe dukker opp...
Dere kan ikke gjøre det vi kan.
Unnskyld?
Jeg og Mr. Holmes kan finne ting de ikke finner.
Kanskje du er som Mr. Coleman.
Kanskje du ikke vil at vi skal finne morderen.
Kanskje det er noe media har lyst til å få høre om.
Jeg tror kollegaen min prøver å si...
Det var en glede.
Jeg holder kontakten.
Jeg vet at jeg dummet meg ut, ok?
-Du trenger ikke å si det. -Jo, jeg vil.
Du anklaget en assisterende statsadvokat for obstruksjon.
Du knuste alt håp vi hadde-
-om å få se overvåkningen av Openshaws advokat.
-Jeg prøvde meg på noe. -Ja, noe dumt.
Hvor mange ganger må jeg si det? Du konkurrerer ikke med Watson.
Da dere begynte å jobbe sammen, føltes det som å bli nedgradert.
Du brukte meg i London. Du ga meg ting å gjøre.
Nå må jeg ta bilder av åsteder-
-og se på henne ta avhør.
Har du tenkt på at jeg kan ha invitert henne til din fordel?
At å ha deg i samme rom som hun og jeg jobber-
-kan gi deg en sjanse til å observere?
Hvorfor gidder vi i det hele tatt dette?
-Hva da? -Denne saken.
To stykker avføring er døde.
Faren vil ha æren. Det hjelper ham.
Hvorfor kan han ikke få det som han vil?
Du tror vel virkelig ikke at livstid i fengsel-
-kommer til å være det han vil særlig lenge?
Og uansett hva du mener om Openshaw og Fordham,-
-vet vi svært lite om motivene-
-til morderen som fortsatt er på frifot.
Jeg ville trodd at du, i motsetning til de fleste,-
-ikke ville la en morder være på frifot-
-bare fordi verden godtar unøyaktige forestillinger.
Hei. Jeg skulle akkurat ringe deg.
Jeg fikk et treff på trafikk- rapportene du ba meg om å sjekke.
Sjåføren av en handikapdrosje var innblandet i et uhell-
-for noen uker siden.
Han skal inn til avhør. Jeg tenkte at du ville bli med.
Skal jeg si fra til Holmes også?
Jo flere, desto bedre, ikke sant?
Jeg vet ikke hva jeg skal si.
-Jeg vil ikke få problemer. -Mr. Azeem, jeg lover deg -
- at du ikke får problemer, og ingen vil deg noe vondt.
Vi vil bare vite hva som skjedde.
Er dette mannen du traff med vanen?
Jeg svinger inn på Lexington. Lyset blir grønt.
Jeg kjører, og han løper ut foran bilen.
Jeg stopper, men treffer ham.
Jeg prøver å hjelpe ham, men han løper sin vei.
Var det alt? Ikke noe mer?
Vær så snill.
Si det dere vil at jeg skal si, så sier jeg det.
Hvis det er til noen hjelp, Mr. Azeem,-
-er ingen av oss to amerikanske statsborgere.
Vi lover at det ikke blir noen gjengjeldelse-
-for noe du sier. Vi vil bare ha sannheten.
Når mannen reiser seg, stirrer de på hverandre.
Som om han ser djevelen.
Og så skynder begge seg vekk.
Begge? Så Openshaw stirret på noen.
Så du hvem det var?
Hva?
Dere leker med meg. Jeg vil ikke ha problemer.
Mr. Azeem, hva har skjedd i dette rommet-
-som gir deg inntrykk av at vi prøver å lure deg?
Hun er en viktig dame. Det er bilde av henne der.
Vent litt. Sier du at du så disse to sammen-
-for tre uker siden?
Unnskyld oss et øyeblikk, ok?
For tre uker siden? Da var Openshaw på flukt.
Hva var det Ms. White kalte ham? Sin personlige Bin Laden?
De traff visst hverandre tilfeldig.
Ja. Men hvem treffer sin Bin Laden på gata-
-uten å fortelle om det?
Det skjedde ikke.
Traff du ikke Mr. Openshaw for tre uker siden?
Selvsagt ikke.
Som jeg sa, har vi et vitne som mener noe annet.
Du sa det selv i går. Jeg er ofte på nyhetene.
Sjåføren må ha gjenkjent meg og blitt forvirret.
Det skjer ofte i vitneforklaringer.
Ja, du er ofte på nyhetene.
Jeg gikk tilbake og så på noe av dekningen.
Det sies at du er i ferd med å bli en politisk stjerne.
At statsadvokatens kontor i New York vanligvis er et springbrett,-
-og at du kommer til å stille til kongressvalg neste gang.
Det må ha vært fint for dine politiske ambisjoner at-
-Openshaw ikke var forsvunnet lenger.
Unnskyld, anklager dere meg for drap?
Dette er absurd.
Vi vet at Openshaw var i kontakt med sin advokat, Mr. Fordham.
Fordhams kontor ligger ikke langt unna stedet der hendelsen fant sted.
Og det gjør heller ikke kontoret-
-for valgkampens meningsmålingskomité.
Det er ikke urimelig å tenke seg at du var i området.
Jeg var virkelig klar for å møte Openshaw i retten.
Det hadde fungert bra for velgerne.
Vis meg kalenderen for tre uker siden, så finner vi ut av det.
Jeg har samarbeidet hele tiden.
Men nå fornærmer dere meg. Kom dere ut.
Tror du på henne?
Angela White.
Det er et veldokumentert fenomen.
Vitner blander ansikter de har sett i andre sammenhenger-
-med de som angår en forbrytelse.
Uansett har jeg mine tvil.
Det er noe annet jeg vil snakke med deg om.
Marcus og jeg snakket om Kitty i går.
Vi har begge vært bekymret,-
-så jeg tok en bakgrunnssjekk.
Var det noe dere ikke kunne spørre meg om?
Jeg spør nå.
Er du klar over at papirene hennes bare finnes for fem år tilbake?
-Kitty Winter fantes ikke før da. -Jeg sa jo at hun heter Kathryn.
Tror du ikke at jeg sjekket det? Du visste det, ikke sant?
Trodde du at jeg bare kunne sette ut en annonse:
"Etterforsker søker protesjé. Stiller ingen spørsmål"?
-Er hun en forbryter? -Absolutt ikke.
Hva er hun, da? Hva har du blandet Gregson inn i?
Det tilfeldige møtet mellom Miss White og Openshaw-
-setter tilbakeholdelsen av Fordhams overvåkning i nytt lys.
-Ikke sant? -Ja, det gjør vel det.
Hun tenkte nok mer på å beskytte seg selv-
-enn Fordhams andre klienter.
Jeg tror jeg vet hvem vi skal spørre.
Agent Boden, du ledet overvåknings- enheten som skygget Fordham.
Hvis du visste at han var i kontakt med Openshaw,-
-hvis du visste at Openshaw traff Miss White...
-Det gjorde jeg ikke. -Hun var ikke sjefen din -
- men hun hadde mye innflytelse.
Stigende stjerne og slikt?
Hun ba deg vel ikke om å trekke deg og glemme det du så?
-Dere har misforstått. -Da får du opplyse oss.
-Du må love at du ikke tar meg for det. -Det avhenger av hva jeg får høre.
Saken til Angela sprakk i sømmene allerede før Openshaw stakk av.
Hun ville ha tapt rettssaken.
Jeg trodde det var enkelt. Dere hadde jo dokumentene.
Ja, men da kontoret hennes forberedte rettssaken,-
-forsvant en eske med papirer.
Og den inneholdt bevis.
En sekretærfeil eller noe.
Vi mistet fraktlister-
-og papirene som viste at Openshaw visste at perlene var giftige.
Hele saken var borte.
Så du sier at myndighetene ikke hadde bevis nok-
-til å få Openshaw dømt.
Da burde vel tiltalen ha blitt frafalt?
Da jeg hørte om det, tenkte jeg det samme.
Men Angela vurderte det ikke engang.
Hun kunne ikke. Det var for høyprofilert, og hun stilte til valg.
Hvis det kom ut at Openshaw gikk fri-
-fordi hun mistet bevis, hadde pressen spist henne levende.
Den politiske karrieren hadde vært over før den begynte.
Plutselig var Openshaw forsvunnet.
Da vi begynte å skygge Fordham i håp om å bli ledet til ham,-
-så jeg i stedet ham og Angela ha hemmelige møter.
I garasjer, på kaféer og andre hemmelige steder.
-Spurte du henne om møtene? -Selvfølgelig.
Hun sa at hun og Fordham snakket privat-
-om å få Openshaw til å overgi seg, så jeg lot det ligge.
Men hvis dere sier at hun faktisk traff Openshaw...
Jeg kan ikke tro at hun ville ha drept noen.
Jeg er assisterende statsadvokat. Jeg tar skiltet deres for dette.
Bankoverføringer mellom deg og Openshaws advokat Fordham.
Du var ganske flink til å skjule dem, men de var ikke så vanskelige å finne-
-når vi visste hva vi lette etter.
Theo Fordham visste akkurat hvilke papirer som ble tatt-
-fra sin klients kontor.
Da dokumentene som beviste at klienten visste om perlene-
-ikke dukket opp i rettsdokumentene, visste han at noe var galt.
Hvis han hadde vært en ærlig advokat, hadde han gått til dommeren-
-og fått saken henlagt.
Men siden han visste om din lovende politiske karriere-
-og at du ikke hadde råd til å tape,-
-bestemte han seg for å presse deg.
Hvorfor vinne en sak for en avskyelig klient-
-når han kunne ha en fremtidig kongressdame i lomma i stedet?
Men for at det skulle betale seg,-
-måtte den politiske karrieren din overleve.
Openshaws forsvinning,-
-det minst pinlige for deg på dette tidspunktet,-
-ble fordelaktig for begge.
Kom igjen. Gi oss en annen grunn-
-til at du betalte en sakfører på motsatt side.
Men husk at vi har sjåføren-
-som så deg og Openshaw på gata.
Dere har rett. Om det meste.
Fordham presset meg.
Vi var enige om at Openshaw skulle forsvinne.
Men jeg hadde ingenting med mordene å gjøre.
Jeg overførte penger til Fordhams konto-
-i går morges, etter at han og Openshaw var døde.
Jeg visste det ikke ennå.
Vi la så det. Det beviser ingenting.
Nei. Men dere er visst smarte.
Spør dere selv: Hvorfor skulle jeg gjøre det?
Bare i tilfelle dere skulle anklage meg for mord?
Ifølge deg hadde jeg gått langt-
-for å lure Gabe Coleman. Hvorfor ikke la det gå sin gang?
Og når det gjelder lureri: Hvem sendte dere i min retning?
FBI så de hemmelige møtene dine med Fordham.
Boden? Sa Boden at han så møtene?
Han ledet overvåkningen av Fordham, ikke sant?
Ja, på mine ordre.
Jeg kjente rutinene deres. Jeg visste akkurat hvor de var hele dagen.
Hva slags idiot hadde jeg vært-
-hvis jeg møtte Fordham mens de fulgte med?
Dette er ingen rettssal, Miss White. Vi er ingen jury.
Nei. Du er en politimann.
Så jeg anbefaler deg å ha en samtale-
-med spesialagent Boden så snart som mulig.
Jeg fortalte aldri FBI om materialet som ble borte.
Hvis Boden visste det, må det ha vært han som tok dem.
-Hvorfor skulle han gjøre det? -Jeg aner ikke.
Men når du finner ham, kan du kanskje spørre ham-
-om han hadde en grunn til å drepe Openshaw og Fordham.
For det var ikke meg.
Får jeg et ord med deg, overbetjent?
Det er lett å forstå hvorfor hun var så god i rettssalen.
-Tror du henne? -Hun hadde gode poenger.
Jeg foreslår en ny tur til Mr. Bodens bolig.
-Kom igjen. -Klart.
-To igjen. -Klart.
Alt klart her, overbetjent. Han har visst pakket fort.
Han er borte.
Lokalet er tomt.
Jeg gjentar, lokalet er tomt.
Overbetjenten sa at FBI samarbeider i letingen,-
-men Boden har ikke vært på kontoret,-
-og ikke kontaktet partneren, kollegaer eller familien sin.
Se her.
Han ba om å bli satt på Pipz-saken-
-etter at Openshaw ble arrestert.
Det er et merkelig tidspunkt å begynne på.
Ikke hvis poenget var å få tilgang til fellende dokumenter.
FBI tar seg av transport av bevis for statsadvokaten.
Så han kom i perfekt posisjon-
-for å stjele papirene fra White, og så finne og drepe Openshaw.
Var han i slekt med en av de berørte familiene?
Ikke i følge noe av det FBI har gitt oss.
Kanskje han hadde en fortid med Openshaw og Fordham.
Ingen tegn til det heller.
Dere vet at det ikke gir mening?
Dere sier at denne Boden-
-stjal de eneste bevisene mot Openshaw og hjalp ham,-
-bare for så å finne ham og drepe ham senere?
-Hvorfor skulle han det? -Det er det som er spørsmålet.
Kitty?
Får jeg ikke se på Pipz-ene?
Selvsagt. Det er bare...
Skulle ønske jeg hadde en nå. En Pip. Eller er det "en Pipz"?
Da hadde jeg tatt et par og tatt meg en skikkelig lur.
Han er misbruker, ikke sant?
Jeg får ikke snakke om dop. I alle fall ikke rett foran ham.
Det er bare vanskelig-
-å ha mer enn én tanke i hodet samtidig.
Kanskje du bør ta kvelden?
Jeg går ut, så får dere litt plass.
Si fra hvordan det går.
Bli med meg et øyeblikk.
Hvor lenge har det vært der?
Hva er det?
Svarene på spørsmålene om Kitty.
Du ville vite hvorfor det bare fantes papirer for fem år.
Sannheten er at hun var offer for en forferdelig forbrytelse.
Hun fikk arr.
For ikke å si en sterk trang til å få en ny identitet.
-Hva slags forbrytelse? -Hun ble tatt. Av en mann.
Jeg sa det ikke fordi hun ikke ville det.
Hun vil ikke bli definert av offerrollen, spesielt ikke her-
-hvor hun prøver å begynne på nytt.
Men siden du allerede har gjort en bakgrunnssjekk...
Overbetjenten vet om det.
Jeg sa til henne at han måtte vite det-
-hvis hun ville hjelpe meg med arbeidet på stasjonen.
-Jeg er lei for det. -Ikke vær det.
-Jeg hadde gjort det samme. -Ikke for bakgrunnssjekken.
Jeg er lei for det som hendte henne.
Hun er sterk, Watson. Smart.
Treningen jeg prøver å gi henne,-
-den samme jeg ville gi deg, har et skjult motiv for henne.
Det er til dels et forsøk på å snu visse følelser hun har-
-til produktive ferdigheter.
Jeg tror hun vil bli en strålende etterforsker.
Bare ikke i dag.
Hun har jo rett.
Det gir ikke mening.
Hvorfor skulle Boden hjelpe Openshaw med å slippe unna-
-bare for å drepe ham senere?
Hva om de to hendelsene du beskrev,-
-å hjelpe Openshaw og å drepe ham,-
-ikke var del av samme plan,-
-men i stedet for uavhengige forsøk på å oppnå samme effekt?
-Som var? -Å få slutt på straffesaken.
Å stjele dokumentene burde ha tvunget White til å droppe saken,-
-men i stedet fikk det motsatt effekt.
Fordham presset henne. Openshaw flyktet.
Og saken havnet i juridisk limbo.
Så Boden drepte Openshaw og advokaten hans.
Og med ingen igjen å straffeforfølge,-
-ble saken avsluttet.
Men hvorfor skulle Boden bry seg om det?
Agent Boden, kom ut av bilen.
Stopp der. Hendene bak hodet.
Psykologien snakker om "funksjonell fikserthet".
Forståelsen vi utvikler når hjernen blir eldre-
-om at et gitt objekt har en gitt funksjon.
Med andre ord: "rett verktøy til rett jobb".
Kreativitet er på den andre siden-
-ofte definert som frihet fra en så begrenset kognitiv bias.
Agent Boden har vist en utrolig kreativitet.
Andre ser på det beslaglagte varelageret-
-fra Openshaws firma og ser en haug forgiftede leker.
Agent Boden så det samme varelageret...
Og så GHB for millioner av dollar i gateverdi.
Narkotikabevis behandles vanligvis med strengt vakthold,-
-selv når det er på vei for å destrueres.
Men fordi ingen så Pipz-ene som det,-
-så Boden en mulighet til å tjene millioner-
-bare ved å bestikke en eneste arbeider på et avfallsanlegg.
Han måtte bare få myndighetene til å kvitte seg med Pipz-ene.
Han trengte et par forsøk.
Å drepe Openshaw og Fordham gjorde susen.
Du stilte bra spørsmål i går kveld.
Synd at du ikke var der da løsningen viste seg.
Hvis du vil ha en unnskyldning...
Det sies at genialitet er en uendelig evne til å tåle smerte.
Det er en dårlig definisjon,-
-men det passer for detektivarbeid.
Hvis du vil bli etterforsker, blir det mye smerte.
-Er Sherlock her? -I et møte.
Jeg bruker muligheten til å gå gjennom noen av sakene-
-dere gjorde i gamle dager.
Det er bra saker her.
Sherlock ga meg en konvolutt.
Han sa at den ville hjelpe meg til å forstå deg litt bedre.
Eller i det minste hvem du var for fem år siden.
Han fortalte meg det.
Du måtte få se det.
Akkurat som overbetjenten.
Det er bare slik det er.
Jeg har faktisk ikke sett noe. Jeg åpnet den ikke.
Hvis overbetjenten har alt han trenger, så...
Du vet.
Jeg tenkte at du ville vite det.
Skal jeg gi den til Sherlock?
Bare les det.
Det er mest artikler.
En evaluering eller to.
Jeg vil det.
Sherlock sier at jeg må forstå deg bedre,-
-og det vil kanskje få deg til å forstå meg bedre.